Mit navn er Richard.
Hvad skal du ellers vide?
Noget om min familie og hvor jeg kommer fra?
Det betyder ikke noget.
Ikke når du krydser havet og sætter dig selv fri,
i søgen efter noget smukkere, noget mere spændende,
og ja, indrømmet, noget farligere.
Så efter 18 timer bagi et fly,
tre dumme film, to plasticmåltider, seks øl og slet ingen søvn,
lander jeg endeligt... i Bangkok.
Vil du hen til vandfaldet? Flydende marked! 1.500.
Billigt for dig! Kom nu!
Halløj! Leder du efter et sted at være?
- Jeg finder selv et, tak. - Hvad vil du have, mand?
Der var den. Bangkok.
Forlystelsesby.
Porten til Sydøstasien.
Hvor dollars og deutschmark bliver til forfalskede ure og ægte ar.
God oplevelse! Dreng! Pige! Bolle! Intet problem!
- Her kommer de sultne for at spise. - Vil du drikke slangeblod?
Øjeblik. Sagde du slangeblod?
Åh, ja!
- Nej, tak. - Hvad er der galt med slangeblod?
- Jeg kan bare ikke lide idéen. - Måske er du bange.
- Bange for noget nyt. - Jeg kan bare ikke lide idéen.
Ligesom enhver turist! Alt skal være sikkert.
Ligesom Amerika!
Så afvis aldrig en invitation.
Modstå aldrig det ukendte.
Vær altid høflig.
Mine herrer,
det var strålende.
Og bliv aldrig længere end du er velkommen.
Bare hold sindet åbent og indsug oplevelsen.
Og hvis det gør ondt,
er det nok det værd.
Godaften.
Jeg vil gerne bede om et værelse.
Det eneste problem er, at alle har den samme idé.
Vi rejser alle tusinder af kilometer
for at se tv og checke ind et sted med alle bekvemmeligheder derhjemme.
Og du må spørge dig selv...
Vi får hurtigt gjort rent, så bare rolig!
...hvad er meningen med det?
Tak.
Godnat.
Og med hensyn til at rejse alene,
rend mig!
Hvis det skal være sådan, så må det være sådan.
Er alle glade?
Har alle det rart, hva'?
Rend mig! Rend mig!
- Hold nu kæft, OK? - Forbandede parasitter!
Viruser!
Fandeme alletiders! Kræftsvulster!
Forbandede kræftsvulster!
En stor, tyk fjende, der æder hele den forbandede verden!
Halløj!
Halløj, du!
- Har du noget at ryge? - Nej, jeg har ikke noget at ryge!
Det er nul problem, kammerat, for...
...jeg har sgu en masse selv.
Forstår du, hvad jeg mener?
Nej, du gør ikke.
Nej, du har ret. Det gør jeg ikke.
Det var bedre!
Tak.
Det var stranden. Forstår du?
Stranden. Den var for smuk.
For megen input, for megen fornemmelse. Jeg forsøger at kontrollere det,
men det bliver bare med at løbe over og løbe over.
Ser du...
Hun er på en ø.
Og øen er fuldkommen perfekt.
Jeg mener, fuldkommen perfekt.
Jeg mener ikke bare... "Åh, den er nydelig."
Den er sgu den ægte vare, OK?
Den er perfekt.
Den er som en lagune.
Du ved, en tidevandslagune.
Omringet af klipperne.
Totalt forbandet hemmeligt, totalt forbandet...
...forbudt.
Og man kan aldrig, aldrig,
aldrig tage dertil. Aldrig.
Men nogle få personer kom engang.
Mænd og kvinder med idealer. Forstår du?
Jeg mener ikke bare de sædvanligt omrejsende, forbandede slapsvanse.
Tror du på det sted?
Nej.
Men du fortæller mig nok, at jeg burde, ikke?
Det er sgu ligemeget, hvad jeg mener nu.
Det er op til dig.
Idealer, hva'?
Vi var bare forbandede parasitter!
Den store, tykke fjende!
Ser du, det var mig, der forsøgte at finde kuren.
Kurens tilvejebringer.
Jeg sagde til dem: "I må tage herfra."
"I må forlade stedet her."
Men de ville ikke lytte.
Jeg vil ikke fornærme dig, men...
...du er skør i hovedet, ikke?
Her, Richard.
Rart at møde dig, mand.
Ja. Også dig.
Vær forsigtig! Elektricitet!
- Ma'am! - Bare rolig, mand!
Bare rolig!
Halløj! Mand.
Der er et brev til dig.
- Et hvad? - Brev ved din dør.
Fandeme nej!
Er du...
Hallo?
Du håber,
og du drømmer,
men du tror aldrig, at noget sker for dig.
Ikke ligesom på film.
Og når det så gør,
vil du have, det skal føles anderledes.
Mere fysisk.
Mere virkeligt.
Jeg ventede på, det skulle ske.
Men det skete bare ikke.
I Mr Daffy Ducks navn.
Fødested: Drømmeland.
Laver rod i alt papirarbejdet.
Politiet var pissesure, fordi han rejste på et falsk pas.
Underskriv så erklæringen.
Det er OK.
Den siger bare, han skar sit håndled - allerede død, da du fandt ham.
Men de spurgte mig ikke om kortet, så...
Helt i orden.
Jeg sagde ikke noget.
Hav en god dag.
Held og lykke!
Undskyld mig.
Hør her. Jeg mener,
øen eksisterer måske ikke engang.
Selv om den gør, ved jeg ikke, om vi kan komme dertil.
Jeg tænkte bare på, om du ville med mig. Det er alt.
Halløj! Vil I med på en tur?
Øh, en udflugt, en rejse?
Med din kæreste og mig? Jeg mener, I to og mig. Sammen.
Jeg mener den hemmelige...
Jeg føler, alle forsøger at gøre noget anderledes, men...
...du ender altid med at gøre det samme.
Jeg indså, at jeg ikke anede, hvordan jeg skulle komme dertil.
Men Étienne,
må jeg indrømme, var alletiders.
Jeg mener, han organiserede det hele - billetter,
køreplaner, sgu hele turen.
Bangkok til Surat Thani. Surat Thani til Na Thon.
Na Thon til Chaweng.
500 mil på 24 hours til mindre end 400 baht.
Tro mig, det er en rigtig god handel.
Vi var på vej mod det store ukendte.
Men for at komme dertil, måtte vi følge den sædvanlige turistrute.
Det er arrangeret. I morgen tidlig. 1800 baht.
Alletiders, mand. Godt klaret.
Der er et problem. Han vil ikke tage os til øen.
Den er i den nationale park, og det er forbudt område. Men...
...vi må rejse til denne her og blive en nat.
Ja. Nej, se, det er den forkerte.
Ja, det ved jeg.
OK. Men hvordan kommer vi fra der til der?
- Vi svømmer. - Vi svømmer?
Ja. Vi efterlader vores rygsække på øen her, og så svømmer vi.
- Du kan vel svømme, Richard? - Selvfølgelig kan jeg svømme.
- Så intet problem. - Men hvor langt er der?
Det ved jeg ikke. En eller to kilometer.
- Fedt. Ikke særlig langt. - Hold op, Richard. Det bliver det værd.
Et eventyr. Og kun os tre.
"Kan du svømme?"
"Jeg kan svømme! Jeg er franskmand, og jeg har også en smuk kæreste!"
Alletiders!
- Fandens! - Låst ude, hva'?
Mistet din nøgle?
- Pokkers! - Ja, pokkers!
Skal vi tage en øl eller noget?
- Det er bedre for dig uden hende. - Sammy, hvordan helvede ved du det?
Du har ikke engang mødt hende!
Jeg prøver bare at hjælpe fyren gennem de mørke tider.
- Det er i orden. - Ser du, Zeph?
- Det er i orden. - Find et nyt emne, for fanden.
OK. Lad os snakke om, hvordan du bruger en time foran spejlet hver morgen.
Åh, pænt gjort. Kender du ham? Han tørrer røv med blade fra træer.
Han tror, han er en slags jungle-kommando. Jeg sværger!
- Hvad end. - Fandens!
Jeg regner med, du kender historien om den Kentucky-stegte mus.
Ja.
En kvinder bider i et kyllingeben, og det viser sig at være en mus. Ikke?
Det er en myte.
Præcis. Det sker altid for en vens vens ven.
Og hvad så?
Der er åbenbart en myte i omløb for øjeblikket.
Om en strand.
Ja?
Og stranden er perfekt, mand.
Det er på en ø, ikke?
Ude af syne fra havet.
Forestil dig. Der er totalt hvidt sand.
- Krystalklart vand. Palmetræer. - Ja, med kokosnødder og sådan noget lort!
Fortæl ham det bedste.
Plus nok røgelse, Richard,
til at ryge hele dagen hver dag
- resten af livet! - Ja! Gale-græs!
Kun få mennesker ved præcis, hvor den er, og de holder det totalt hemmeligt.
Ingen har nogensinde mødt nogen af de mennesker.
Præcis. Det er en Kentucky-stegt mus!
Men hvis jeg havde en nøgle til sådan et sted,
tiede jeg stille, for du ønsker ikke, at ethvert forbandet røvhul i Thailand
dukker op! Snøft-snøft!
Ja, ja. Hvad synes du så om den historie, Richard?
Den er god. Det er en god historie.
Halløj, du! Jeg har din nøgle!
Jeg ved, det ikke hørte med til planen,
men jeg besluttede at efterlade en kopi af kortet.
Jeg siger ikke, det var mit livs bedste beslutning.
Jeg fortalte mig selv, at en rejsende må sprede nyheder.
Men hvis jeg skal være helt ærlig,
var jeg bare ligesom alle andre.
Pisseræd for the store ukendte.
Desperat efter at tage lidt med hjemmefra.
- Richard? - Er du parat?
Ja, ja. Jeg kommer.
Lad os smutte.
Françoise?
Stille! Étienne bliver vred, hvis jeg vækker ham.
Han synes, jeg spilder tiden, når jeg fotograferer himlen.
- Det synes jeg også. - Ja?
Se engang.
En aften får jeg det perfekte fotografi.
Hej!
Ved du,
at i rummets uendelighed
er der formentlig en planet
nøjagtig ligesom den her,
hvor et andet dig fotograferer ned mod os.
I virkeligheden fotograferer du dig selv i et parallelt univers.
Utroligt.
Der er et uanet antal verdener derude, ved du nok?
Hvor alt du ønsker, der skal ske, sker.
Richard, ved du hvad?
Det er den slags blærede pis,
amerikanere altid siger til franske piger for at gå i seng med dem.
Gud! Undskyld.
Jeg syntes, jeg klarede mig ret godt.
Det er bare himlen, Richard. Lad os prøve.
Idiot.
Når du bliver tiltrukket af nogen,
finder du altid en grund til at tro, at det er præcis personen for dig.
Det behøver ikke være en god grund.
At tage fotografier af nattehimlen, for eksempel.
I det lange løb er det den slags dumme, irriterende vane,
der får jer til at gå fra hinanden.
Men i forgabelsens tåge
er det præcis, hvad du altid har søgt.
- En kilometer. - To.
- Richard? - Jeg ved det ikke. Jeg er amerikaner.
- Og hvad så? - Vi tænker i mil, ikke kilometer.
OK. Hvor mange mil tror du så, der er?
Jeg ved det ikke. Men der ser ud til at være langt.
Hvis der er for langt, drukner vi.
Men hvis vi ikke forsøger, ved vi aldrig besked, vel?
Rigtigt.
Så lad os gøre det!
- Er alt i orden? - Ja, vi er OK.
Jeg tror, vi er omkring halvvejs.
Åh, pis! Richard!
- Pis! - Hvad?
Jeg så en finne!
- Hvad? Laver du sjov? - Nej, nej, nej!
En finne!
En hajfinne?
Det ved jeg ikke. Bare en finne. Derovre, omkring 100 meter herfra.
- Var den stor? - Ja.
Hvad helvede forventer du, jeg skal gøre?
- Ingenting! Du skulle bare vide det. - Bare du ikke havde fortalt det!
- OK, undskyld. - Det er sgu lidt sent nu, ikke?!
Françoise! Hun er væk!
Åh, Gud!
- Åh, Gud! Hvad skete der? - Hun forsvandt bare under vandet!
Hun blev trukket under!
Françoise!
Françoise! Jeg kan ikke se hende!
Pis, det er hendes taske!
Var der en haj? Så du en haj, Étienne?
Det ved jeg ikke!
Pis!
Tag ikke pis på mig!
Rend mig!
I europæere er så morsomme.
I har sådan en frisk humoristisk sans.
Ikke underligt, jeres humor har erobret verden.
- Hvad med Molière? - Hvem?
Åh, rend mig!
Kom.
Wow!
Det kalder jeg en masse røgelse!
Denne vej. OK? Hold kæft.
Ja, vi skulle være vendt tilbage.
Men det ville jeg ikke.
Ikke nu.
Jeg blev ved med at fortælle dem, vi ville finde derhen.
"Tro mig, det er et paradis."
Hvis vi følger den nedad, bør den føre os hele vejen.
Kom så!
Åh, Gud!
Hvad så?
- Hvad mener du? - Hvordan kommer vi ned?
Hvordan skal jeg vide det? Skal jeg beslutte alting?
- Vi hopper. - Pis! Du ville have kommandoen!
Jeg tog kun kommandoen, fordi du mistede modet, franske dreng!
Ja. Og se, hvorhen du har ført os!
- Vi hopper. - Overtag, hvis du er utilfreds.
- I orden, sir? - I orden, det gør jeg.
- Der. Vi klatrer derned. - Vi kan hoppe.
Françoise! Hør her. Vi hopper ikke!
OK? Så hold kæft! Og at klatre derned
er et røvhullet forslag!
- Kalder du mig et røvhul? - Og det er kun begyndelsen.
- OK, lortehoved, lad os gøre det! - Forbandede røvhul!
Françoise!
- Lort! - Françoise!
Kom så, drenge! Det er OK!
Det er ikke farligt! Kom så!
Smid taskerne ned! Kom så!
OK. Vi hopper.
Åh, pis!
Så du det? Lort!
Åh, Gud!
Tillykke!
Det tog mig næsten en time at oparbejde modet til det.
Men jeg var alene, så det tæller ikke helt. Ved I, hvad jeg mener?
I må hellere møde Sal.
I guder! Vi er her fandeme!
Er I klar over det?
Bliv her!
OK.
Du klarer det godt.
Larmende køkken!
Hvordan går det?
- Hvad skal vi have til middag? - Et gæt. Fisk.
Jeg ved ikke, hvad vi forventede.
Folk, der boede i en hule,
måske endda et par fyre i telte. Men intet som dette.
- Hvordan går det, Keaty? - Ryg dem ikke!
Det var som om, vi ankom til en bortkommen verden.
Et helt samfund af rejsende - som ikke bare var på gennemrejse men boede her.
Jeg indså pludselig, at vi ikke engang var inviteret.
- Fyren, som tegnede det? - Daffy.
Ja. Han er død.
Hvad? Umuligt!
Han snittede håndleddene i et hotelværelse på Khao San vejen.
- Så du det? - Jeg kom bagefter.
Jamen, det er triste nyheder.
Han var en af vores samfunds stiftere.
Men han blev deprimeret.
Skør.
Politiet vidste ikke, hvad de skulle gøre af liget, så de brænder ham nok.
Tror du, han gav andre et kort?
Nej, det tror jeg ikke.
Og dig. Har du vist kortet til nogen?
Nej.
Godt.
Vi værdsætter vores hemmelighed.
Hørte I det?
Se ham.
Åh, det er så forbandet smukt, mand!
- Naboer! - Halløj! Jeg har dine olier, mand.
Jeg vil give dig noget.
Hør efter, allesammen.
OK. I morgen rejser jeg mange mil på en cykel.
Vicki.
Alletiders! Fint. Hélène?
Fint!
Fint.
OK. Men det er for let.
- Åh, spar mig! - Ja! OK.
Der er mere!
- Du ved altid alt! - Richard!
Ja! Richard!
Repræsenteret, mand!
Dette blev vores verden.
Og disse folk vores familie.
Hjemme var bare endnu et sted, vi ikke tænkte på.
Jeg gjorde mig til rette.
Jeg fandt mit kald.
At søge nydelse.
Sal var lederen.
Men det var i orden. Der var ingen ideologi eller sådan noget lort.
Det var bare et badested for folk, der ikke kan lide badesteder.
...som nogle af os byggede. Selv paradis kræver lidt opbygning.
I årevis holdt de stedet hemmeligt.
De behøvede ikke fortælle nogen det. De var nærmest selvforsynende.
De måtte bare sejle tilbage en gang imellem for at sælge lidt marijuana og købe noget ris.
Vi gror vores eget, så stjæl ikke fra landmændene på den anden side.
Ved de, I bor her?
Åh, ja. Men de holder sig til deres side, og vi holder os fra deres enemærker.
For nogle år siden sagde de, vi kan blive, men ingen andre må komme.
- Hvilket passer os udmærket. - Så I var heldige. Meget heldige.
Der var Keaty, som kun brød sig om to ting.
Vi takker dig, Herre,
for civilisationens tvillinge-søjler.
Kristendom og kricket.
Der var svenskerne: Christo, Sten og Karl.
Vi kan lide at fiske.
Og om vinteren kan vi lide at stå på ski.
Man kan naturligvis ikke stå på ski i Thailand.
Vi venter, OK?
Vi venter på, at fiskene kommer.
Har du den?
Lort! Glem det!
Og jeg sagde til dig: "Jeg tilvejebringer!"
Hold op.
Vores kok var kendt som Uhygiejnix.
Så laver vi mad!
På grund af hans besættelse af sæbe.
Fisk, fisk, fisk!
Jeg lugter stadig af fisk!
Der var en række sports- og fritidsaktiviteter til at forlyste alle.
Étienne er god til fodbold.
Jeg kunne gøre det, hvis jeg ville.
- Jeg vil bare ikke. - Hvad snakker du om?
- Have en samtale. - Har du en kæreste?
- Her? - Hvor som helst.
Nej. Hvorfor?
Bare småsnak.
Højre arm over gærde. Tre bolde tilbage. Er der nogen, som stadig ikke forstår?
Den eneste, jeg ikke kunne lide, var Sals kæreste, Bugs - vores tømrer.
Halløj, Richard! Kan du gøre dette?
Kan du lave hvad som helst?
En mand bør kunne noget med hænderne.
Sådan, folkens!
Overraskelse!
Så ethvert samfund har sine ritualer.
Vores var simple: Den sidst ankomne tatoverer den næste.
- Det gør pisseondt, OK? - Hvad sagde han?
Andy, bring din tættere på.
Kom nu, Richard!
Åhhhh, Gud!
Åh, Jesus!
Det gør helvedes ondt!
Alt i alt var det virkelig paradis.
Bortset fra én ting.
Begær er begær, hvor end du går.
Solen bleger det ikke, ligesom tidevandet ikke vasker det væk.
Françoise.
Et: Hun tirrer dig bare.
- Hvad snakker du om? - To: Du taler ikke fransk.
Tre: Han taler fransk. Faktisk endnu bedre,
fire: Han er fransk.
Fem: Han er meget bedre til fodbold end dig.
Og seks: Du er lidt underlig, Rich.
Nogle piger kan lide det, men ikke dem, du vil være sammen med.
- Er det sandt? - Kom nu, din sidste kæreste droppede dig.
- Det var ikke min skyld! - Og syv: Se dine tommeltotte, mand!
- De er veldefinerede. - Hvad skal det betyde?
Du spiller en masse videospil!
Det er et stærkt bevis på uforenelighed.
Hvorfor føler jeg, du prøver at fortælle mig noget?
Du har intet håb - ikke en blødende kyllings chance i Thailand.
- Ved du, hvad jeg mener? - Tak.
Så nyd stranden og stop lortet.
- Mange tak. - Det var så lidt!
Nej, du kan ikke. Nej!
Nej! Lad mig være!
- Lad mig være! - Det er min seng!
- Jeg kan klare det. - Det ønsker jeg ikke.
Det tager kun et øjeblik.
Nej, virkelig! Nej, jeg må til fastlandet!
Jeg er syg. Jeg må af sted. Sal!
Hvad er der? Vil du se en tandlæge?
- Ja. - Det er udelukket.
Kom nu!
Vær tapper.
Hvordan går det, Richard?
Fint.
- Har du det OK med det her? - Ja.
Vi har en hemmelighed her, ikke?
Sommetider må folk lide lidt smerte for at bevare det sådan.
Strålende.
Strålende indstilling.
Helt fint.
Åh, lort!
Godt arbejde!
Dræb smerten, dreng.
Tid til at drikke.
Richard.
Ja?
Vil du komme til stranden med mig?
Klart. Ja.
Er du lykkelig, Richard?
Lykkelig?
Ja.
Ja, det er jeg vel.
Jeg mener, stranden, du ved, den er bare perfekt.
Synes du, jeg ignorerer dig?
Nej.
Men det gør jeg.
Det er fordi, jeg er sammen med Étienne. Det er svært at bruge tid på dig.
Jeg regner ikke med, der er nogen special grund til, du skulle.
- Bruge tid på mig, mener jeg. - Selvfølgelig er der det.
Jeg kan lide dig.
Meget.
Har du sagt det til Étienne, eller...
Nej.
Det er vores hemmelighed.
OK.
Se! Der! Planktonet. Rejer.
Når de bliver forstyrret, lyser de.
Kom!
Den nat lovede vi os selv, og vi troede virkelig på,
at ingen nogensinde ville vide det.
- Jeg vil snakke. - Om hvad?
Om dig og Françoise.
Hvad mener du med mig og Françoise?
Jeg mener, Richard,
- at jeg ønsker, hun er lykkelig. - Ja.
Jeg mener, naturligvis.
- Det gør vi alle, ikke? - Hold kæft!
Hold venligst kæft, for fanden.
Og hvis lykkelig er med dig,
så stopper jeg hende ikke.
Étienne, mand...
- Jeg ved ikke, hvad du snakker om. - Rend mig, Richard! Jeg ved det!
OK? Jeg ved det!
Alle ved det!
Problemet er at se fiskene.
Med den tunge regn og det dårlige lys er det meget svært at fange dem.
Det kan vare i dagevis.
Sommetider bliver vi rigtig sultne.
Giv mig den.
Richard!
Kom op!
Jeg kan ikke høre jer!
Og I kan ikke høre mig.
- Haj! - Kom!
OK, OK.
OK, OK, OK!
Før jeg starter, skal I huske et par ting.
Nummer et: Du må forblive rolig.
Ikke?
Og nummer to: Du må ikke vise frygt.
- Lær det, lær det. - For hajerne...
Ser I, hajerne kan sanse den frygt.
Lige så let som de kan sanse blod.
Så den kom efter mig.
Ligesom jeg vidste, den ville.
Ligesom naturen havde foreskrevet.
Dens gab vidt åbent.
Rækkevis af knivskarpe tænder glimtede under vandet som takkede diamanter.
Dens rygfinne fejede frem og tilbage, idet den gik efter dræberbiddet.
Jeg sværger ved Gud,
at hele mit liv viste sig for øjnene af mig.
Virkelig. Jeg kunne intet tilbyde undtagen ren refleks.
Ren refleks og menneskehedens basale drift mod overlevelse, som skriger:
"Nej! Jeg vil ikke dø i dag!"
I det øjeblik vidste jeg, at det var enten hajen eller mig.
Hajen vidste det.
Jeg vidste det.
Men i guder!
Det er intet personligt, OK? Sådan er verden bare. Det er naturen.
Men hvis jeg husker korrekt,
i det sidste glimt i dets øjne
var der et øjeblik mellem os,
hvor den sagde: "Du, Richard, mand."
"Nyd din middag."
En underlig ting at dræbe en haj, er det ikke, Richard?
Det er bare en stor fisk, Bugs.
Bare en stor fisk?
Ja, måske! Måske når den kun er en baby, og den endnu ikke har lært at dræbe.
Så er den måske bare en stor fisk.
Men når den er en stor, hvid, vred mor med smagen af blod på sin tunge,
er det helt anderledes.
Åh, Gud! Pokkers.
Undskyld, Bugs. Er det kun mig?
Eller gør det våde vejr alle så forbandet trætte?
Måska kan vi høre din meget anderledes og utvivlsomt interessante historie
en anden gang, hva'?
Meget interessant, Keaty!
- Godnat, unge elskende. - Hold kæft!
Et stykke tid var vi urørlige i vores lykke.
OK! Allesammen!
Stille!
Vi har en situation. Det er ingen katastrofe. Men som nogen måske har hørt,
er nogle sække med ris blevet forurenet med svamp.
Fordi vi opbevarer det i den hytte.
- Hvor mange gange mere skal dette ske? - Ristur!
Hvilket betyder, at nogen skal til Ko Pha-Ngan for at købe mere ris.
Meld jer ikke alle på én gang.
Richard.
Tager du med mig til Ko Pha-Ngan?
- Det ved jeg ikke. - Jeg tager med dig.
I orden, Bugs. Richard tager med.
Gør jeg?
- Hvem synes, Richard skal tage med? - Absolut.
OK. Så tager jeg til Ko Pha-Ngan med dig.
Så, Richard,
jeg vil have tandpaste og en tandbørste, OK?
Forstået.
Et nyt par badebukser og en ny hat.
Richard.
100 aspiriner, 100 paracetamol, seks pakke tamponer.
Og fire AA batterier og 20 kondomer. Lad os sige 40 kondomer.
- Og en flaske vodka. - Seks chokoladebarer.
Fire pakker tamponer. Forskellige størrelser.
Lugt. Det er en del af mig.
Jeg er ved at blive en fisk, Richard.
Almindeligt sæbe for almindelige mennesker er spild af tid.
Jeg behøver noget giftigt, noget industrielt. OK?
En dåse okse-karry. Lækkert.
Så mange AAA batterier, du kan finde.
Og en kopi af... The Daily Telegraph.
Bare til kricket, du ved.
- Fyld tasken med blød lokumsrulle. - Blød lokumsrulle?
Jasminte, tigerbalsam, læbebalsam, tetræ-olie, badeolie...
- En stor boks klorin. ... hårbalsam, hudcreme...
- Hvad som helst med sukker. - 12 pakker Rizla.
Kommen, safrangul, kanel.
...antiperspirant og make-up fjerner.
Hvad vil du have?
Når du kommer til Ko Pha-Ngan, så hold hænderne for dig selv
og din pik i bukserne.
Åh! Lort!
Jeg havde set frem til air condition og kold øl,
men da vi kom til Ko Pha-Ngan,
ville jeg bare væk igen.
På et øjeblik forstod jeg klarere end nogensinde, hvorfor vi var så specielle,
hvorfor vi bevarede vores hemmelighed.
For hvis vi ikke gjorde det,
ville de før eller siden gøre det til dette.
Kræftsvulster.
Parasitter.
Æder hele den forbandede verden op.
Et par måneder. Måske endda et år.
Ja, virkelig.
Hvad?
Jeg kan lide det herude, du ved. Ting er anderledes.
Ting er anderledes, sagde jeg!
Nej, jeg ringer igen. Det lover jeg.
Jeg savner også dig. OK.
OK. Farvel!
Farvel.
Hvordan føles det at være tilbage i den rigtige verden?
- Det er ikke, som jeg husker det. - Det bliver værre hver gang.
Det er Richard! Satans!
Gud! Hvordan går det, mand?
Sammy, kom herover, mand!
- Ricardo! Hvad sker der, bror? - Piger, I må møde manden!
Manden med kortet.
De kommer med os, bror.
Undskyld, det har været så længe, men du ved...
Hør her, gutter, jeg tog fejl.
Hvad snakker du om, mand?
Nej, lyt til mig. Der er ingen strand.
- Det kan sgu ikke være dig, kammerat! - Ingen strand?
Ja. Nej, seriøst, det med kortet? Det var falsk.
- Ligesom du sagde: Det var en historie. - Sikkert.
Nej! Det er en myte. Virkelig. Den eksisterer ikke.
- Hold op. - Kortet var falsk. Forstået?
Du ville ikke fornægte os noget, vel? Lad mig gætte. Det er et forbandet paradis!
Mand! Hvad snakker du om? Du, Zeph.
- Jeg tror, han bare prøver... - Jeg siger, I skal glemme det, OK røvhul?
Det er sgu sidste gang, jeg køber dig en øl.
Så du fortalte dem, hvor I skulle hen?
Ja.
Og de så kortet?
- Har de en kopi? - Nej.
OK.
Vi kan slappe lidt af.
Jeg tror alligevel ikke, de kan finde derhen. Men, Richard,
jeg tror ikke, vi skal sige det til nogen.
OK? Jeg tror, vi skal holde det mellem dig og mig.
Tak.
Glem det.
Nå, jeg vil spille et par spil billard med Sumet.
Sumet! Billard?
Varmer du ikke sengen op?
Kom nu!
Sal?
Jeg har bare et spørgsmål.
Det var meget rart.
Nej. Ikke det.
Det drejer sig om Bugs.
OK.
Sådan er det.
Bugs er min kæreste.
Min partner. OK?
Og du er én, jeg lige har haft sex med.
- I orden? - Fint.
- Helt fint. - Godt.
Få nu noget søvn. Jeg vil måske have sex igen før morgenmaden.
Det var en aftale.
Hun ville ikke fortælle nogen om kortet.
Jeg betalte for hendes tavshed og købte min billet tilbage.
Men jeg ville ikke engang overveje den rigtige pris.
OK, Rich, vi er parat!
- Har du det, Keaty? - Ja! Alt i orden!
- Richard! - Problemet løst. Her er klorinen.
Vi har make-up fjerneren. Jeg har to af dem.
- Ekstra! Ekstra! - Åh, Richard, mand, jeg elsker dig!
Mand, dette varer...
Åh, alletiders! Du er sød.
- Fik du batterierne? - Lige her.
Ja!
Sten, det var dig. Christo...
Du, Ricardo!
En dåse okse-karry?
Et engangs-kamera.
Det er ikke så godt som det, du efterlod, men hvad fanden, ikke?
Nej, det er ligemeget. Jeg kan lide det.
Hvad er der galt?
- Hvordan var det? - Risturen? Fin.
Ingen problemer.
At være sammen med Sal, mener jeg.
Fint. Vi kom godt ud af det med hinanden.
Nogle mennesker siger, hun er tiltrukket af dig.
Lort! Det ville jeg ikke have bemærket.
- Der skete intet? - Nej! Selvfølgelig ikke!
Lover du det?
Jeg var så glad for at være tilbage,
at jeg ikke kunne bære at ødelægge øjeblikket.
Ja.
Ja, det lover jeg.
Jeg savnede dig.
OK, kom så, allesammen! Kom så!
Kom så.
Allesammen. Tæt sammen.
Gør det nu!
OK, tæt sammen.
OK. Træd lidt tilbage.
Så, en, to, tre!
Så jeg startede præcist, hvor jeg havde efterladt alting.
Det var næsten som om, min tur til Ko Pha-Ngan aldrig skete.
Næsten.
Du klarer den!
Haj!
Hold kæft! Han er fandeme ikke død!
Mit ben!
Vi kan få dig til et hospital, OK? Det kan vi.
Men når du er der, må du ikke fortælle nogen, hvor det skete.
Vi må bevare vores hemmelighed.
Hvad siger han?
Han siger, at vi skal hente hjælp. Han vil ikke nærme sig vandet.
Det forstår jeg, men vi kan ikke bringe hvem som helst her.
- Skaf hjælp! I må skaffe hjælp! - Det kan vi ikke, Christo!
Du må af sted. Eller blive her og løbe risikoen.
Er nogen uenige?
Hvad siger han?
Han vil vide, hvad der skete med hans ven.
Vi er samlet her i dag for at give vores sidste respekt til Sten.
Må Gud tage din sjæl.
Må du hvile i fred for evigt, kammerat.
Vi vil savne dig.
Jag älskar deg fra Christo og mig.
Riposati in pace fra Lorenzo.
Efter begravelsen forsøgte vi alle at vende tilbage til hverdagen.
Men det virkede ligesom forkert.
Det blev klart, at problemet var Christo.
Hold kæft!
Ser du, ved et hajangreb, eller nok enhver anden stor tragedie,
er det vigtigt at blive ædt og dø,
så der er en begravelse, og nogen holder en tale,
og alle siger, hvilken fin fyr du var.
Eller få det bedre,
så alle kan glemme det.
- Jeg kan ikke klare det. - Christo, vær nu sød!
Alletiders atmosfære.
Få det bedre eller dø.
At hænge omkring midt imellem gør folk pissesure.
Hør på mig. I kan ikke gøre det.
Det er modbydeligt!
- Tag ham tilbage! - OK, lige her.
Forpulede dyr!
Hvorfor gør I det her? Sig mig det!
Hvordan kan I gøre det?
Richard!
Forpulede svin!
Svin!
Vores adfærd kunne meget lettere fordømmes, hvis ikke den var så effektiv.
Men ude af syne var ude af sind.
Da han først var væk, havde vi det meget bedre.
På stranden er det let at vende ryggen til
men ikke altid så let at glemme.
Betal dem dollars, bol deres døtre, og gør det til Eventyrland, Richard!
Richard. Kom med mig.
Er det, eller er det ikke,
et kort hun holder?
Og lavede du, eller lavede du ikke,
den kopi?
Det er ikke løgnen, der generer mig.
Men det kort giver ballade!
Landmændene, ikke? Du ved, mændene med pistoler?
De sagde til os, de fortalte os: "Ikke flere mennesker."
Og nu ser det sgu ud som om, vi udleverer rejsehåndbøger!
Sal. Jeg mener...
Vi kan forklare det, ikke? Vi kan sige, det var Daffy.
Vi kan forklare det?
Jeg vil have dig heroppe hver dag, indtil de mennesker kommer.
- Her? - Ja, her.
Du skal få kortet tilbage. Hvad end der sker, får du kortet tilbage.
Vent! Sal!
- Sal, de kan være der i ugevis! - Rigtigt.
- Og du venter på dem her. - Hvad gør jeg, når de kommer?
Skaf kortet!
Du tegnede det! Du udleverede det! Nu skaffer du det og sender dem tilbage!
Sal!
Fortæller du dem, hvad jeg ellers gjorde?
Se, dette var virkelig røvirriterende.
Jeg ønskede lige så lidt som Sal, at de mennesker kom her.
Men hvad forventede hun helt præcist, jeg skulle gøre?
Jage dem væk? True dem? Jeg mener, med hvad?
Når de unger kom her, var jeg nok død af sult.
- Sal, er det dig? Få det lys væ... - Du er et svin!
Fandens! Hvad fanden skulle det til for? Jeg kan intet gøre!
- Jeg skal blive heroppe! - Ikke det, OK?
- Hvad er det så? - Dig og Sal i Ko Pha-Ngan.
Åh, det.
Ja, det! Hun har fortalt det til alle!
Og jeg, jeg er den sidste til at finde ud af det!
I det mindste tror hun på ærlighed. Ikke ligesom dig.
Françoise...
Hvad kan jeg sige?
Intet. Du kan intet sige.
Tak.
Tak for at gøre mit liv perfekt!
Super.
Gud...
...fandens!
Lort!
Du er sådan en idiot!
Selv om jeg vidste, det ville ske, var jeg knust.
Og jeg fortjente det vel.
Jeg kunne have givet hende alle de undskyldninger, hun ønskede,
men det havde ikke gjort nogen forskel.
Alletiders. Alletiders.
Først troede jeg, jeg skulle dø heroppe,
at hele min verden skulle ende.
Men det gjorde den ikke.
Faktisk opdagede jeg ret hurtigt, at mange andre ting beskæftigede mig.
Og før jeg vidste af det,
opdagede jeg, at kærlighed, ligesom sorg,
har tendens til at blegne
og erstattes med noget mere spændende.
Og livet oppe på bakken viste sig at være en stor forbedring.
Jeg mener, heroppe kunne jeg gøre, hvad end jeg ville.
Der var ingen fiskepligt, ingen havelort, intet besvær med Bugs, Étienne eller Françoise.
Nu spillede jeg mit eget spil.
Og jeg havde ingen som helst årsag til at tage tilbage.
SPIL SLUT PRØVE IGEN?
OK, jeg fjollede bare omkring.
Men jo længere jeg var væk fra samfundet, desto mindre savnede jeg dem.
Og jeg fandt nye spillere.
Selv om de ikke vidste det endnu.
Skoven var mit territorium.
Generhverve kortet, min mission.
Og disse,
mine forsvarere.
Kun jeg havde overblik
over hvordan alt hang sammen.
Øen.
Mig.
Dem.
De invaderende.
Alle sammenhængende.
Alle spillende det samme spil.
Og i midten af det hele,
en mand.
Daffy.
Indeni!
Se engang, Richard!
Viruser, Richard!
Kræftsvulster!
Den store, tykke fjende æder hele verden! Derude!
Nede på stranden! Nede på gaden!
Betal dem med dollars og bol deres døtre!
Det starter med fire!
Fire! Men de yngler! De yngler!
Det er tid til at stoppe dem!
År nul, min dreng!
År nul!
Er du med mig eller imod mig?
Jeg er med dig hele vejen, Daffy!
Richard?
Hvor har du været, mand?
Hvorfor sidder du her i mørket?
Forbedrer mit nattesyn.
Hvorfor, kammerat?
Ved du, hvem jeg tænker meget på?
Det aner jeg ikke.
Daffy.
Daffy?
Jeg beundrer ham.
Du kendte ham nærmest ikke.
Sandt.
Men han havde en vis stil.
Kom her!
Kom her, for fanden!
Ja! De taler om dig.
- Du brokker dig bare. - Jeg brokker mig ikke.
- Jeg må vide, hvad problemet er. - Tror du, jeg kan lide fyren?
- Hvad laver han hele dagen? - Han arbejder ikke i haven.
Men han stjæler vores mad. Det er jeg sikker på.
Hører du, hvad de siger?
Dovne, nassende, nytteløse pik!
Tag dig sammen, for fanden.
Du kan ikke løbe omkring i mørket og ikke tale til nogen.
Hvad tror du, du laver, mand? Hvad er der sket med dig?
Du var OK for bare et par uger siden.
Og nu, hvad fanden foregår der?
Se dig selv!
Og du taler om Daffy?
Daffy var kugleskør, OK? Han mistede grebet. Han er væk!
Richard!
Hører du, hvad jeg siger?
Mist ikke grebet ligesom ham. Forstår du?
Tag ikke derhen! Bliv hos os. Kom tilbage, Rich!
De er gode folk. De taler om dig, fordi du er totalt langt ude!
Gør det ikke, mand.
...for megen fornemmelse.
...ude af kontrol.
Og nu ser det sgu ud som om, vi udleverer rejsehåndbøger!
Svampe, Richard?
Nej, tak, Daffy.
Jeg behøver ingen hjælp til at se lyset.
- Det glæder mig meget, Richard. - Jeg må holde hovedet klart.
- Det nærmer sig. Kan ske når som helst. - År nul?
Sådan skal det være, min dreng.
Ved du hvad?
Du førte an, Daffy.
Du viste mig sandheden.
Men nu er det ligegyldigt, hvad jeg mener. Nu er det op til dig.
Jeg svigter dig ikke.
Du, Richard.
Undskyld, men...
...du er totalt langt ude, mand.
Rart at have mødt dig, Daffy.
Vi patruljerer i deltaet. Søg og ødelæg.
Vi kan ikke få kontakt.
- Denne løjtnant sagde til mig... - Kom derud og stop dem!
- Det sker aldrig, sir. - Benægter du en ordre, søn?
- Det ser sådan ud, sir. - "Det ser sådan ud, sir"?
Så gik min M-16 bare af, mand.
Den gik bare af!
Af sted!
Kom tilbage, Sam!
Der er ingen anden forklaring! Vi er i røgelseshimlen!
...om morgenen, jeg ryger to joints om aftenen.
Jeg ryger to joints om eftermiddagen, og så har jeg det OK...
- Hej. - Åh, lort!
Vi er amerikanere.
Turister.
- Amerikaner. - Vi havde et kort.
Og vi kom her,
men vi begik en fejltagelse. Og vi beklager. Vi går nu.
- Kom nu. - Vi går nu.
- Vi vil bare gerne gå. - Giv dem noget.
Giv dem penge.
Se! Jeg har amerikanske dollars.
Vil I have amerikanske dol... penge?
Her.
I må få dem!
Jeg har mit ur. Det spiller en melodi.
Det er vores sjette år!
Jeg vil se fremad.
For jeg mener, at bortset fra de problemer, vi måtte have...
Ikke?
...bortset fra de problemer, vi måtte have,
har vi så meget til at inspirere os.
Og jeg mener ikke bare øen.
Jeg mener jer.
I får stedet til at fungere.
Og det gør det.
Jeg prøvede at huske, hvem jeg plejede at være. Men jeg kunne ikke.
For øen!
For jer!
Og så længe, jeg blev her...
For fremtiden!
...ville jeg aldrig finde ham igen.
Kom! Jeg må tale med dig! Hør på mig! Jeg må tale med dig!
Stop!
Hør på mig!
Jeg må tale med dig! Stop! Françoise! Jeg må tale med dig. Stop.
Pokkers! Stop! Stop så!
Stop så! Stop!
Jeg gør dig ikke fortræd! OK?
Det er bare mig - Richard.
Husker du?
Fyren, som ikke kan spille fodbold?
Fyren uden en kæreste?
Jeg husker det.
Jeg har bare været væk en tid.
Det er det hele.
Jeg har dummet mig! Fire mennesker er døde. Jeg ved ikke, hvad de ellers finder på!
Men vi må herfra nu! Ganske simpelt! Bare os tre.
- Ligesom før. - Richard...
...jeg kan ikke forlade ham.
- Så tager vi ham med. - Men se ham.
Se ham. Vi kan ikke flytte ham.
Det er koldbrand.
Det spreder sig.
Han dør.
Vent på mig ved båden.
Christo havde lidt, fordi vi ikke ville lade noget ødelægge vores morskab.
På det perfekte badested
må intet afbryde jagten på nydelse.
Ikke engang at dø.
Tror I, jeg vil gøre jer fortræd?
Jeg er bare en landmand.
Forstået?
Jeg arbejder.
Jeg sender pengene til min familie.
Hvis for mange mennesker kommer til øen,
giver det mig problemer!
Hvis jeg ikke kan arbejde,
kan jeg ikke sende pengene, og min familie kan ikke spise!
Ikke flere mennesker, sagde jeg.
Men flere mennesker kom.
Og du...
Du gav dem kortet!
Nu tager I alle hjem.
Glem øen. Glem Thailand!
- Forstået? - Ja.
Nej.
Hvad?
Nej.
Vi tager ikke herfra.
Det er også vores hjem.
Dette er vores hus!
Vi byggede det med vores egne hænder! Og vi tager ikke herfra!
Kom nu. Sal.
Jeg tror, du begår en stor fejltagelse.
Virkelig.
- Hvis han siger, vi skal tage herfra... - Richard, hold kæft!
Det er din skyld.
Hvem kopierede kortet, Richard?
Du er en klog dreng.
Den, som sniger sig omkring!
- Nej, lad ham gå! - Stjæler fra os! Leger med vores pistoler!
Og du bringer mennesker hertil!
Hvis du vil blive.
Hvis du vil blive!
Sal!
Pis! Sal, nej!
Sal, hør her.
Gør ikke noget skørt, OK?
Gør ikke noget skørt, Sal. Læg pistolen fra dig.
Du svigtede os, Richard. Du bragte os problemer.
- Det kan du ikke, Sal! For fanden da! - Nej, få hende til at stoppe!
- Hjælp! Keaty! Hjælp mig! - Af sted! Udenfor!
Hjælp mig!
I forbandede svin!
- Nej! Bugs! - Kom så, Sal! Gør det, Sal!
Du kan ikke. Du kan ikke, Sal.
- Hold kæft! - For hvis du trykker på aftrækkeren...
- er alt forpulet ovre! - Kom så.
For nu er det ikke ligesom Christo, der rådner op i skoven, hvor ingen ser det!
Det er ikke ligesom de fire mennesker, jeg så blive dræbt i dag!
Denne gang,
skal alle se på, Sal.
Alle skal se, hvad det kræver at hemmeligholde vores lille "paradis".
- Kom så, allesammen! Se! - Hold kæft!
Se Sal gøre dette, allesammen! Gør det så, Sal, gør det.
Kom så, gør det! Jah!
Lad dem se blodet denne gang, hva'? Lad os se, om de kan klare det.
Gud!
De kan klare det.
Nej!
Hold fast i mig.
Spil slut.
Men hun ville aldrig tage derfra.
Hun troede alt for meget på det hele til nogensinde at forandre sig.
Så det er præcist, hvor vi forlod hende.
Og resten af os
bar vores synder væk og fandt vej til hvor end, vi kaldte hjemme,
for at få styr på hvad end, der ventede os.
Du glemmer selvfølgelig aldrig, hvad du har gjort.
Men vi tilpasser os.
Vi fortsætter.
Medlemsnavn: Richard
Kodeord:
- Kan jeg skaffe dig noget? - Nej, tak.
Og mig?
Jeg tror stadig på paradis.
Men nu ved jeg i det mindste, det ikke er et sted, du kan lede efter.
For det er ikke, hvor du går hen,
det er, hvordan du har det et øjeblik i dit liv, hvor du er en del af noget.
STRANDLIV
Og hvis du finder det øjeblik,
varer det for evigt.
PARALLELT UNIVERS
Kærlig hilsen, Françoise